Over 1300 år (Sykluser) inn i framtiden.
Universet styres av en koalisjon av planeter.
Koalisjonen blir ledet nå av lord Malastor, som bare vil ha én ting:
Makt.
En gruppe opprørere, ledet av kapteinløytnant Corbryn Raystar flykter
og drar av sted til planeten Haven.
Alt personale, forbered landgang. Ta det dere trenger og gå mot utgangen.
Hør etter! Dere bryter Koalisjonens regler.
Videre overtredelser ses som en krigserklæring.
Deaktiver lyshastighetsmotorene og gjør dere klar for bording.
Ajax, si at du er klar. Vi har selskap.
Hør her, kamerat. Jeg er ikke fienden din.
-Gi deg. -Drit i det...
-Ajax, hvor er du? Vi er klare. -Du sa ikke noe om paladiner.
Om dere forlater oss her er vi døde. Vi trenger skipet deres.
-Du har et skip, bruk det. -Det var ikke planen. Ajax?
-Slå av motoren og slipp spakene. -Det går ikke.
-Da dør alle om bord. -Kapteinløytnant Corbryn?
Koalisjonen rapporterte skipet stjålet, og hvorfor er du ute av kurs...
-Koalisjonen beordrer deg til å stoppe! -Vi lyder ikke under Koalisjonen.
Forræderi, kapteinløytnant! Dette er en krigserklæring.
Koalisjonen er ikke lenger de gode. Du er paladin nå, innser du ikke det?
Krig mot Koalisjonen kan ikke vinnes.
Vi vil ikke krige, vi vil vekk. Vi snur ikke når vi er så nær.
Nær hva? Det fins ingenting...
...der ute.
Jeg stoler på at du tar rett valg. Koalisjonen trenger ikke vite noe.
Koalisjonen har ingen opplysninger om en planet i denne sektoren.
Planeten er skjult for sensorer.
Jeg er den eneste som vet om den, men skipet vårt kan lede dem til oss.
Vi er nær nok til å bruke fluktkapsene. Ødelegg så skipet.
Si at du fant et vrak, ellers slutter de aldri å lete etter oss.
-Hva gjør du? -Langdistanseforbindelse opprettet.
Slå den av!
Paladin, dette er Koalisjonen. Vi har sporet skipet. Vi tar over nå.
Jeg er på det stjålne skipet. Ber om tillatelse til å forhandle.
Vi råder til umiddelbar evakuering. Skipet vil bli ødelagt.
-Nei! -Sørg for at du ikke selv er om bord.
Hva skjer?
De ødelegger motorene. Vi rekker ikke evakuere.
De ville aldri gjort det. -Det fins uskyldige om bord på skipet.
Du får ikke signal så nær planeten. Hvor mange kan skipet ditt ta?
Ikke mange nok. -Forbered kapselens selvdestruksjon.
-Hva gjør du? -Kjøper dere tid.
Ta med mannskapet til fronten så kobler jeg av motorene. Nå!
Alt personell, slipp hva du har for hendene og evakuer nå!
-Hva med deg? -Ikke tenk på det.
Innled selvdestruksjon på min ordre. Squire?
Sikkerhetsoverstyring.
Norske tekster: Per Olav Wiborg- Maurstad, www.ordiovision.com
To sykluser senere
Bedre noen år senere enn aldri.
Hallo?
-Du kom fram. -Ajax! Ikke takket være deg.
Jeg fant den på en grenseplanet.
-Ryktet sprer seg: du blir slurvete. -Folk må kunne ta seg hit.
-Hva med Koalisjonen? -Mynten fører dem bare hit.
For å ta seg til Haven, trenger de meg.
-Hva er den laget av? -Det er Havens hemmelighet.
-Hva så? Du er deres leder. -Haven har ingen leder.
Jeg er bare han som finner veien dit.
Hei, kamerat.
2756 novakers liv har blitt knust av disse hendene
for at denne novaken skal kunne stå foran deg i dag.
Du trenger ikke pusse en novak på meg. Skjer noe meg, finner dere ikke Haven.
Har dere noe å drikke om bord dette vraket?
-Vil du ikke vite hvordan vi overlevde? -Du klarte deg bra.
H.L.P.R., du kommer nå til å være...
...fri.
Føles det annerledes?
Spent av forventning over å få forlate skipet for første gang.
Og også trusselen om nært forestående død.
H.L.P.R., jeg må gjøre dette. Ikke du.
-Jeg forstår om du vil bli her. -Astera, jeg drar dit du drar.
Er du sikker, eller er du bare programmert til å si det?
Begge deler.
Hun hadde vært stolt av deg nå.
-Hvordan ser jeg ut? -Som din fars datter.
Jeg visste ikke at du forsto sarkasme.
Flytt dere!
Vi har lett i hver eneste romkvadrant blant Koalisjonens kjente territorier.
Corbryn er der ute et sted.
Grunnen til at vi ikke har lett her, er at sektoren er ufruktbar.
-Vi har blitt ledet på villspor før. -Jeg har ikke kommet så langt...
...for å tro på alt den forbryteren sier.
Vi har annen troverdig informasjon. Vi er nær nå.
Tryn, gi oss et øyeblikk.
-Er du sikker? -Ja, jeg klarer meg.
-Vi har ikke mer is. -De fleste kommer til Haven tomhendte.
Iblant svever de inn bare med livsopprettholdende system igjen.
En del overlever ikke engang.
Det hadde vært bra å ha et stort frakteskip alle disse årene.
-Du klarte deg godt uten et. -Haven hadde vært mye hyggeligere.
Ajax! Du etterlot tusener for å dø.
-Du fortalte ikke om paladinen. -Det var en del av planen!
Du innviet meg ikke i planen.
Hadde du blitt med da?
Jeg må få vite det... Hvorfor er du her nå etter alle disse år?
Hvordan kan jeg stole på deg?
Du overtalte meg til å stjele skipet. Du sa at vi aldri ville bli tatt.
Nå har jeg ikke engang ismaskin eller brukbart mannskap til denne rusthaugen!
Jeg er på rømmen i et skip som ikke kan dokke på en Koalisjonsplanet.
-Og det er alle nå for tiden. -Ikke Haven. Selv pirater er velkomne.
Våg ikke å kalle meg det! Du vet at mine hensikter var gode.
Og du vet at paladiner dreper pirater.
Hvordan kunne jeg vite at han var på vår side når du ikke sa det?
Du lurer på hvordan du skal kunne stole på meg.
Hvordan kan jeg stole på deg?
Fordi...
...det virker som om vi trenger hverandre.
Vi kaller disse maner. Det fins massevis.
Vi kan forvandle dem til alt fra mat til stjernedrivstoff
men de er vanskelige å transportere. Vi har det som fikk plass i kapslene.
Men med deg og dette skipet, kan vi ekspandere.
Vi skaffer det som trengs for å fullføre dette og befolke Haven.
Vi kan gjøre dette til den planeten den burde være.
Hva sier du? Skål for pirater?
For pirater.
Mana i dens reneste form avgir en slags stråling.
Ufarlig for oss, men skadelig for sensorene.
Vi prøvde å finne en måte å hindre avbruddene på med en kode
som bare noen få av oss kjenner til.
Velkommen til Haven.
Jeg kan vise deg rundt mens besetningen min fikser skipet.
Koalisjonen trenger et signal som penetrerer strålingsfeltet.
Men ferdes de med lyshastighet risikerer de å sprenge hele dritten.
-Oppfattet du alt? -Er han lederen?
Nei, bare han som vet hvordan man tar seg dit.
Koalisjonen takker kapteinen.
-Innser du hva du har gjort? -Pirat?
-Sir, vi har funnet piraten. Skal jeg... -Kampstasjoner.
Og se om du kan finne Astera. Hun burde se dette.
Faren din vil at du kommer til broen. Jeg tar deg med dit.
-Hvor langt kan du projisere den? -Det får vi snart vite.
-Det er en viktig dag for faren min. -For deg også.
Hele livet ditt har tross alt ført deg hit.
Jeg antar at denne planeten har betydning for deg...
...akkurat som for moren din.
Hva? Ingen barnslig furting? Ingen forfengelige protester til hennes ære?
Kanskje tukle med matomvandleren, eller øke den kunstige gravitasjonen.
Jeg må si at jeg er skuffet.
Da kommer du til å...
Hvor er Astera?
Sir, jeg har funnet din datter. Hun er i fluktkapselen på vei mot planeten.
Kom hit, din idiot!
-Han vet det. -Godt, han angriper oss ikke der nede.
Jeg er klar til å tale til dem. Sørg for at de kan høre meg.
Hør etter, Koalisjonens fiender. Dette er lord Malastor som snakker.
Dere har blitt foret med løgner.
Denne planeten er ikke noe fristed. Marken og naturressursene
tilhører planetenes koalisjon.
Det fins intet hjørne av galaksen som Koalisjonen ikke kan nå.
Og i dag er jeg dens hånd!
Det er opp til deres ledere om denne hånd skal være åpen for vennskap
eller om den skal knuse dere i sitt grep.
Dere har 24 timer på dere å gi opp planeten, eller ta konsekvensene.
Velg klokt.
Innled en blokade. Ikke et skip får komme ut.
Og Zelus...
...finn datteren min.
Hvorfor tar det sånn tid? Har du mynten?
Prisen er mektig, men denne novak er mektigere.
-Det er en kasse igjen. -Hent den, så vi kan stikke.
-Loggen viser at Corbryn er her. -Vis veien.
-Overlater du over meg og raner meg? -Du slapp en pirat om bord.
Jeg trodde ikke at du skulle ta alt! Haven og hele galaksen trenger dem.
Jeg ville ikke ha dette oppdraget. Jeg ble tatt.
Jeg setter alltid meg selv før deg, og jeg vil alltid tjene på det.
Er det det du innbiller deg, kaptein?
Hvis du tror at de oppfyller kontrakten, blir du nok skuffet.
Far var opptatt, men vil at du overlater fangen til meg.
-Og hvem er din far? -Lord Malastor, selvsagt.
På Koalisjonens vegne vil han takke deg for vel utført arbeid.
Han er også villig til å benåde deg for tidligere overtredelser.
Malastor sender altså sin eneste datter inn i fiendeland for hans skyld?
Vær glad.
Han viser nok ikke forståelse for plyndringen av Koalisjonens eiendom.
-Jeg er villig til å tilgi det. -Jeg anroper og får det bekreftet.
-Ikke gjør det. -Det skal jeg gjøre.
-Far, unnskyld at jeg forstyrrer... -Du skulle hente fangen.
Jeg er på Bounty med kaptein Ajax. Hun vil få det bekreftet.
Jeg vil ikke betviles av en pirat. Hun skal overlate Corbryn
ellers dør hun med resten av forbryterne.
Greit.
Sørg for at han forlater skipet mitt. Han er ikke verd umaken.
-Vent! -Det er til ditt eget beste.
Jeg er Corbryn. Jeg vet hvem du er. Hvor skal vi?
Vi må bort fra skipet, angripe med flåten din, kjempe imot.
Haven har ingen flåte. De som kommer er flyktninger, bønder, smuglere...
Selv om alle stiller opp, betyr det en sikker død.
-Hva har dere, da? -Vi har en paladin.
-Alle paladiner er døde. -Han er ikke død...tror jeg.
Han hjalp oss mot Koalisjonen. Han har ligget i hypersøvn siden.
-Hvorfor har du ikke vekket ham? -Vi hadde ingen grunn.
-Paladiner var trofaste Koalisjonen. -Tenk om han angir deg.
Det gjør han ikke. Haven ville ikke eksistert uten ham.
Vi vekket ham ikke for jeg tenkte at Koalisjonen ville finne oss.
Han er vårt siste håp.
-Ok, hva er neste trinn? -Vi henter ham. Hvor er skipet ditt?
-Hvor er skipet ditt? -På dette. Piratene har det.
-Piratene jeg reddet deg fra? -Slapp av. Jeg har en plan.
-Skal vi ikke dra herfra? -Faren din har innledet en blokade.
Planen virker likevel, Pixels.
Blokaden gjelder ikke meg, mitt skip eller besetningen min.
Slipp oss gjennom.
Lord Malastor ga strenge ordrer: ingen skip forlater planeten.
Jeg nekter å bli på denne steinen. Sett meg over til ham.
Du prøver min tålmodighet, pirat. Du er omringet og kan ikke flykte.
Be idiotene åpne og slippe meg gjennom.
Du slippes igjennom blokaden når du har gitt oss opprørslederen.
-Jeg overlot ham til datteren din. -Datteren min?! Når skjedde dette?
-Hva gjør du? -Jeg har tenkt å sprenge dørene.
Jeg fikser det. -H.L.P.R?
Hallo!
-Hva gjør du? -Det holder ikke med vanlige raketter.
Vi må opp i lyshastighet. Jeg har aldri prøvd med et frakteskip.
-Spenn deg fast. -Med hva?
Svar meg, Ajax! Hva er det som skjer?
-Feigingene flyktet. -Finn dem! Send noen til Haven.
Hva skjedde?
Vi mistet kontakt med blokaden, og vi får ikke signal fra Bounty.
Utsett angrepet til datteren min er funnet.
-Hei, H.L.P.R. -Er du ok?
Vi trenger flere sikkerhetsbelter. Hvor er vi?
I fortiden.
Kan du ta deg dit?
-H.L.P.R, er du der? -Jeg er inne.
Toppen! Jeg dokker.
-Er det ham? -Japp, det er ham.
Har du vært her før?
En gang - for å passe på at han ikke var død.
Distorsjonsfelt forstyrrer instrumentene, men jeg bruker en spesialfrekvens...
Vi får inn en ny kode, en gammel Koalisjonskode.
-Noen kommuniserer med oss. -Hvem?
-Hva står det? -"Fred før orden".
Hva er galt med ham?
Ikke rør noe.
-Vi har funnet ham. -Knus ham.
-Dette kan faktisk virke. -Vi får håpe at han er på vår side.
Se hva du kan finne ut.
-Hei, jeg er Astera Mal... -Malastor, datter av lord Malastor.
Jeg er Denz Atrius, paladin i stjernesektor Epsilon 27.
Og du er kapteinløytnant Corbryn.
Du slapp unna. Tilbake.
Kapteinløytnanten er en god mann, om enn noe villedet.
Jeg kjenner ham ikke godt, men vil sørge for at han blir behandlet rettferdig.
Jeg har meddelt Koalisjonen, og du får snart treffe faren din.
-Da kan vi endelig løse dette. -Nei, det blir krig.
-Stopp! Hva gjør du? -Veien til orden går gjennom fred.
Når jeg har overlevert Corbryn, kan vi forhandle.
-Far forhandler ikke. -Hvis du overleverer meg, er jeg død.
Hvis du ikke får oss til overflaten, kommer folk til å dø.
Ingen av dere kommer til skade under min beskyttelse, heller ikke planeten.
Jeg gir dere mitt ord. Dere har intet å frykte fra Koalisjonen.
Nå, H.L.P.R.!
H.L.P.R., gjør klar en fluktkapsel.
Det var uklokt.
Sir, vi får inn en gammel frekvens. Romskipet er på vei mot Honor.
Det er en paladin.
Det stemmer, altså. Han lever fortsatt.
Jeg trodde at du hadde tatt deg av dem.
-Det trodde jeg også. -Vi får håpe at han er lojal mot oss.
Hva var det jeg sa? Fred var aldri et alternativ.
-Haven trenger en beskytter nå. -Haven...
Paladin, Koalisjonen takker for din inngripen.
Jeg står i gjeld til deg for at du reddet datteren min.
-Hvor er opprørslederen? -Du finner ham ikke!
Astera, jeg vil løse konflikten uten blodsutgytelse.
Deaktiver deres lysmotor. Vi må ikke miste Astera nå.
Kapitulasjon er ikke lenger aktuelt. Begynn angrepet.
-Vi får se om de ombestemmer seg. -Jeg leder gjerne angrepet, sir.
Jeg trenger noen som kan hente Astera hjem.
Hva med paladinen?
Gjør det du pleier å gjøre. Bare sørg for at hun kommer tilbake.
Fortsett angrepet!
-Gjør noe! -De deaktiverte kontrollene.
-Dra tilbake! Jeg så deg fly. -Ja, uten tyngdekraft.
Her har jeg tyngdekraften å konkurrere mot.
Du kan komme ut, H.L.P.R.
-Kan du ta deg til krigsskipet? -Jeg kan forsøke.
-Er hun virkelig? -For meg er hun det.
Hør etter, dere beordres til å kapitulere.
-Lord Malastor, de svarer ikke. -Vent.
-Tenk hvem som hjelper. -Hva sa du?
-Vi må hjelpe til. -Hvis vi ikke snur, er slaget over.
Jeg går til lyshastighet.
Hva var det, Zelus? Hva skjedde? Har du Astera...
Han skjøt mot meg.
Jeg trenger et kart over regionen og nærmeste rebellutpost.
Vi må få Corbryn i sikkerhet og forsvare planeten.
-Er du uskadd? -Ja. Eller...nei, men ja.
Jeg fatter ikke at han skjøt meg.
-Han beskjøt skipet mitt. -Hvor ille er det?
Reparasjonene vil ta tid, men vi må hente Corbryn.
Heldigvis har vi hjelp.
Skipet er sofistikert, men teknologien er antikk.
-Jeg er sikker på at jeg kan reparere. -Kan vi stole på den tingen?
-Denne tingen heter H.L.P.R. -"Hardlysprojisert rådgiver".
Men det navnet er noe avledende.
Hun er den eneste jeg stoler på.
Da overlater jeg Honor i dine hender. Unnskyld min uvitenhet, H.L.P.R.
Jeg hjelper gjerne til.
-Jeg lar deg være alene her en stund. -Du kommer tilbake.
Hør etter, der nede! Finn ham og før ham til meg.
-Det er noe her borte. -Undersøk.
Kom an, Ajax. Du kan bedre.
Denne trenger du ikke lenger. Men hvor er skipet ditt?
-Har du funnet ham? -To pirater mindre, Ajax.
Paladinen klarte å komme unna. Jeg prøvde å koble fra motorene.
-Håper at det var alt du gjorde. -Med all respekt, lord Malastor.
-Datteren din har valgt side. -Ikke ett ord til!
Ikke noe sånt. Ikke fra deg.
Ut av mitt åsyn, og ikke vis deg her før du har funnet henne.
Det burde ikke være langt igjen.
Jeg har bare vært utenfor romskipet en håndfull ganger.
Vi er Havens eneste håp, og ingen av oss har vært her før.
-Slik er ordenen min. -Hvorfor er du Koalisjonen tro?
Ordenen mine er mye eldre enn Koalisjonen.
En gang i tiden delte vi verdier.
Vi hjalp dem vokse og vi samarbeidet.
Det smerter meg å se dem handle med sånn fiendtlighet.
-Far tror han gjør det rette. -Det fins ennå håp for ham.
-Etter det han akkurat gjorde? -Som du sa, han tror han har rett.
Det er kanskje opp til oss å gi ham andre perspektiv.
-Zelus. Han er på vei mot utpostene! -Vi søke dekning.
Når han utpostene før vi finner Corbryn rekker vi ikke til deadline.
Løp.
Søk dekning nå!
Ut, alle sammen! Nå!
Stikk, sa jeg. Det er deres eneste sjanse! Jeg...
Astera Malastor her. Lås på min posisjon. Jeg har funnet opprørerne.
Ok, Corbryn. Hvor skal jeg dra? Hvor...
Dit!
Vent på meg! Hallo!
-Du spøker med meg. -Trodde du at vi skulle glemme deg?
Det er paladinteknologi. Hvordan kom du over den?
-Fra en paladinvenn. -En paladin ville aldri gjøre det.
Denne gjorde det. Ordenen din fins ikke lenger.
-Det sørget jeg selv for. -Brødrene... Hvorfor?
Det eneste som eksisterer er Koalisjonen og dens fiender.
Lord Malastor tilbyr deg en sjanse til.
Ordenen min fins så lenge jeg lever.
Jeg håpte at du skulle si det. Gi meg Astera og forlat utpostene.
-Jeg er her, Zelus. -Godt å se deg.
Jeg gir deg samme vilkår: Kom med meg eller straffes for forræderi.
-Du kjenner vel til straffen? -Han gjør det far ber ham om.
-Stemmer ikke det, Zelus? -Sant.
Jeg har reist til hvert eneste skitne hjørne av denne galaksen.
Han er en god mann, en sann leder.
Men han har blitt bløt. Vet du hvorfor?
På grunn av deg og din forræderske mor!
-Du kan ikke drepe meg. -Faren din vil sikkert forstå.
Jeg hadde tross alt ikke noe valg. Jeg ble rammet av sånn sorg
da jeg så hans eneste datter myrdes.
Jeg var nødt til å ta ut paladinen som var skyldig.
Hils brødrene dine.
H.L.P.R, nå!
-Vi må vekk herfra. -Hvor?
Jeg har koordinatene til opprørernes base. Jeg legger dem inn nå.
Koordinatene lagt inn.
Denz... Jeg beklager virkelig.
Alle sammen - døde.
Jeg vet det. Jeg visste ikke hvordan jeg skulle fortelle deg det.
Jeg skal hevne dere, brødre. Jeg sverger.
-Godt skutt. -Jeg rakk å lære Honors subsystem.
Jeg er bekymret for ham.
-Se hvem vi har funnet. -Skal jeg skyte dem også?
-Det er nok ingen god idé. -Slipp meg ut, Ajax!
Kom inn, så får vi prate litt.
Hun dreper ham ikke. Far vil ha ham levende.
Hun er ute etter noe.
Jeg råder deg til ikke å stole på disse bandittene. De er uten ære.
Jeg vet ikke... Du har rett, de er pirater.
-Kanskje vi kan overtale dem. -Usannsynlig.
Hold trygg avstand. Jeg henter Corbryn.
Du må tenke utenfor rammene. De har tross alt en fungerende flåte.
Kanskje vi ikke skal sprenge dem.
Kanskje vi trenger dem. Vi må i det minste forsøke.
Vi overbevise dem.
Hvor fører dere Corbryn?
I nærheten, men langt nok borte. Og han har en bombe på seg.
Om han skulle forsøke noe, så går han i luften.
-Og likeledes skipet deres. -Han står under min beskyttelse.
For en god jobb du har gjort så langt.
-Skal du ringe pappa? -Hva må til for at du skal slippe ham?
Han er min billett ut av dette rotet, akkurat som du.
Deg bryr jeg meg ikke om.
-Da vet vi at du ikke har tenkt å trykke. -Jeg har god lyst...
Men nå er han min forsikring mot deg, og du er min forsikring mot dem.
Om det virkelig gjaldt vil nok faren din sette pris på min dømmekraft.
Jeg vet at jeg løy for deg før, men du må tro meg nå.
Gir du far det han vil blir ditt neste stoppested Koalisjonsbrigaden.
Hvis han da lar deg forlate Haven.
Jeg har opprørslederen. Jeg har oppfylt kontrakten min - to ganger!
Jeg har lord Malastors datter og hennes tapre beskytter.
-Har du alt glemt? -Denz!
Jeg vil ikke holdes gissel av feiginger.
En novak frykter ikke døden.
Du kan gjemme deg bak knappen din, til og med trykke på den
men overlever du eksplosjonen skal jeg bekjempe deg til slutten.
Så redd jeg blir.
Vær så snill, Denz!
Vi har ikke noe å forhandle med, tro meg.
Far vil ikke bare la deg gå.
Eneste måten ut av dette er å slå tilbake.
Hvorfor spille med i piratenes spill og vente mens fienden nærmer seg?
Jeg kan lett plukke fra hverandre denne skraphaugen.
Det får bli plan B. Hun har overtaket akkurat nå.
Vi må ikke miste Corbryn eller Honor.
Vi får vente og se om hun ombestemmer seg. Til da...
Prøv å finne Corbryn og uskadeliggjør bomben.
Så kan du ta oss herfra.
Hallo? Er det noen der?
-H.L.P.R? Er det bare du? -Ja. En bombe? Jeg kan nok...
Ikke rør den! Jeg skal fortelle noe om pirater.
Du kan stole på dem og de er usle på å koble kabler.
-Kommunikasjonen er åpen. -Dette er kaptein Ajax fra Bounty.
Jeg trodde ikke jeg skulle høre fra deg igjen, kaptein.
-Håper du har nyheter. -Jeg har tatt opprørslederen til fange.
Det var på tide! Du har fullført kontrakten din.
Og jeg har datteren din.
Ikke ille for en pirat. Jeg sier det ikke ofte, men jeg er imponert.
Bring begge til meg, så er du fri. Hva med paladinen?
-Hvorfor? Han er også her. -Godt. Drep ham.
Jeg tror ikke at han vil tjene Koalisjonens interesser igjen.
Det er bedre å ta ham ut av spill, la ham forenes med brødrene.
-Hva har jeg å tjene på det? -Unnskyld?
Oppdraget var å finne Corbryn og Haven - jeg lyktes med begge.
Alt annet, inkludert å redde datteren din, er en bonus.
Dette er ikke min sak. Jeg er ingen leiemorder.
Nei, nei, du er pirat. Du har vist deg nyttig til nå.
For ditt eget beste foreslår jeg at du fortsetter med det.
Vent på meg der.
-Ok, la oss prate. Alene. -Jeg advarer deg...
Ja, ja, jeg er advart.
Kommer du?
Jeg har kjent pappaen din lenge nok til å forstå hvorfor du gjør opprør.
-Jeg forstår ikke hvordan du skal vinne. -Vi må. Ellers dør folk.
Ja, men hva har du å vinne? Koalisjonen har grabbet til seg alt
lenge før vi ble født. Jeg er her fordi jeg ikke hadde noe valg.
Hvorfor er du villig til å krige for en planet du aldri har sett?
Jeg hadde heller ikke noe valg. Jeg har alltid kjent til Haven.
Jeg kan ikke stå og se på at far ødelegger den. Ikke du heller.
Og hva syns du jeg skal gjøre?
Ajax, du har en besetning, et skip.
-Du kan gjøre forskjell. -Jeg bryr meg faktisk ikke.
-Jeg ville bare bort fra paladinen. -Vi kan ikke dra herfra!
-Tusener dør om vi ikke gjør noe. -Jeg gjør noe! Skynd deg.
Denz...
Hallo? Er det deg, H.L.P.R.?
Jeg hører deg.
Du sitter på plassen min.
-Vi finner deg. -Ti stille, prinsesse!
-Plan B! -Takk.
Denne veien.
To av dere følger meg, resten... drep paladinen.
-Hvor fører de henne? -Hun rømmer. Gå du, jeg finner henne.
Stå stille! Ikke avfyr våpenet.
-Gir du deg? -2756 novaker...
...ble knust av disse hender, og nå står denne novaken foran deg.
Denne novaken gir seg ikke.
Da så.
Jeg er klar.
Unnskyld om jeg strekker meg.
-Hva gjør jeg med denne? -Ikke rør den!
-Jeg kan nok finne Haven uten deg. -Lykke til.
Vi må dra tilbake.
Til hva? En sånn smell lokker til seg Koalisjonen med en gang. Vi må dra.
-Han lever kanskje. -Han finner oss. Det er for farlig.
-Denz kan fremdeles være i live. -For risikabelt. Beklager.
Jeg gikk gjennom hele Bounty. Piraten løy ikke, de var definitivt her.
Jeg forstår. Hvor er de nå?
Vi gjennomsøker fremdeles vraket, men lasterommet var fylt av sånne.
De har tenkt å rømme. Dette er et batteri.
Kraftkilden er ukjent, men strålingen matcher det vi fant på Bounty.
Et våpen? Hver av dere er skyldige i forræderi mot Koalisjonen.
Det får man bøte med livet for
med mindre ikke en av dere velger å gjøre det rette
og bistår oss i krigen.
Hadde det ikke vært for Koalisjonen ville denne novaken ikke eksistert.
Hans skyld er din egen.
Han dør heller i stillhet enn å avsløre det han vet for feiginger som dere.
Jeg krever at dette avgjøres med strid.
Utpek den til motstanderen min så jeg kan avslutte livet hans.
En novak? En klone avlet for strid?
-Han er ingen trussel. -Hvor mange novaker har du drept?
Ingen..ennå.
Slipp meg da fri og prøv.
Jeg ser ikke kapteinen din, så jeg antar at hun er død eller har flyktet.
Og at du har kommandoen nå.
Novaker gir ikke ordrer, de følger dem bare.
-Lever hun, adlyder han henne. -Hva er ordrene dine?
Hvor er kapteinen din og opprørs- lederen? Hvor er datteren min?
De ble sett med en mann ved navn Denz. Du har kanskje sett ham.
En paladin, men sterkere enn 100 novaker.
-Han ville vært en verdig motstander. -En sånn novak eksisterer ikke.
Var det han som ødela skipet ditt? Hadde han datteren min med seg?
Nå skylder du meg en!
Du kan ikke stille krav, klone. Det du skylder meg har flyktet.
Det gjør at resten av besetningen din legger skjebnen i dine hender...kaptein.
Du burde tenke på hvordan du kan være en ressurs for Koalisjonen
i den nært forestående striden.
La dem gjennomsøke vraket, beslag- legg hvert eneste gjenværende skip.
Jeg vil være helt sikker på
at Astera ikke har klart å overtale Ajax.
Ingen flere triks, bare finn dem.
Få ham vekk.
Hvordan gjør vi med kapteinen?
Forlat henne. Hun er ikke kaptein over noe mer.
Hvordan kan det fortsatt være strøm her?
Jeg må vise deg noe.
Vi tror planeten ble dannet rundt denne, eksakt når vet vi ikke.
Men dette er kilden til alt som gjør Haven til et fristed.
Mana, distorsjonseffekten, usynlighetsfeltet - alt.
Vi kan ikke la Koalisjonen finne det. Her fins ubegrenset kraft.
Da vil ingen kunne bekjempe dem igjen. Om de ikke tar det, så ødelegger de det.
Haven med det.
Vi sitter fast her, så la oss prate strategi.
Hvordan mange fungerende skip har vi?
-Det må være... -117.
-Det er flere enn jeg trodde. -Det holder ikke.
-Vi trenger bare ta ut krigsskipet. -Jaså, bare det?
Vi har ikke nok for et direkte-angrep, men kanskje vi kan kjøpe oss tid.
Tid til hva?
Vi har ikke Denz, men vi har et skip og vi har manabomben.
Hvis vi border krigsskipet kan vi kanskje...
Astera, folk som kom til Haven er ikke krigere.
De er ikke ledere. Se hva de har gjort.
De forvandlet et krigsskip til et lager.
-De kan ikke vinne i strid. -Vi kan vinne!
-Vi trenger bare en plan. -Kanskje det.
-Kanskje Haven trenger en leder. -Corbryn, du er Havens leder.
Du har kommet så langt. Bare fortsett med det...
-Hva er det? -En av manaens mange bruksområder.
Dette er reise-polletter som sier hvem som har ankommet, hvor de kom fra...
-Virker de? -Ja da.
-Hvor fikk du tak i den? -Fra mamma.
Hun døde under forsøket på å ta seg hit. Denz må ha oversett signalet.
-Nok en grunn til å hate koalisjonen. -Er du sikker? Vil du dette?
Jeg må.
Vi rekker det ikke. De kommer. Du må hjelpe henne, bli hos henne.
Programmet har blitt slettet fra minnet mitt.
Få henne i sikkerhet. Lov meg det!
Sørg for at hun vet at jeg elsker henne.
Du kan spille inn.
Astera, det tar kanskje tid før du forstår alt dette.
Det er mamma.
Jeg ønsket et bedre liv for deg. Jeg prøvde, men feilet.
Og jeg trenger deg, Astera.
Finner faren din noensinne Haven vil han ødelegge den.
Jeg vil ikke tynge deg med dette, du er fremdeles så ung.
Men en dag må du huske
at ingen liv er verdt en planet. Verken mitt, eller hans
ikke engang ditt. Lov meg.
Jeg elsker deg.
Hva er det som skjer?
Astera... Ikke se.
Hvem ville...? Zelus.
Havens borgere, tiden har rent ut.
Overgi dere, eller føl Koalisjonens sanne styrke.
-Hva er det der? -Skipet mitt!
Skipet mitt!
Jeg sa jo det, fiende. Jeg har sverget å beskytte denne planeten og dens folk.
Jeg sverget å hevne brødrene mine, og jeg har tenkt å holde løftene mine.
Paladin, du kan knapt stå oppreist.
Og likevel står jeg ved deres side.
Åpne ild!
Det er nå eller aldri.
Hører, alle som hører meg nå! Gå til angrep!
Opp i luften og kjemp for å redde planeten din...
Er det ille? Ja, det er det vel.
Sjekk kassen. Den grønne i metall.
-De vil lete etter den. -Vi må vekk herfra.
Corbryn, våkn opp! Vi må vekk herfra.
-De vil ha manakjernen. -Striden er der ute. Vi må gå.
-H.L.P.R.? -Gå!
Jeg oppholder dem!
-Hva skjedde der nede? -Jeg tilbød dem fred, men de sa nei.
Jeg var nødt til å svare på ildgivningen.
-Jeg ba deg vente til... -De har paladinen.
-Fortsett angrepet! -Ta oss inn.
Astera!
Faren din vil treffe deg.
-Gi deg. -Aldri!
Deres stridskjempe står visst fremdeles.
Vis hva som skjer når man trosser Koalisjonen.
Avfyr trekkstrålen.
Din jævel! Skal du drepe meg som du drepte henne?
Slipp henne!
Du drepte henne, og du prøvde å drepe meg, men du kunne ikke.
Jeg drepte ikke din forræder til mor.
Men jeg hadde gjerne gjort det med tanke på hva hun gjorde.
-Hvem gjorde det, da? -Jeg foreslår at du spør faren din.
Stopp, pappa!
Astera? Jeg er så glad for å se deg i god behold.
Du spilte en viktig rolle i Koalisjonens seier i dag.
-La ham gå. Vær så snill? -Han valgte feil side.
Du, på den annen side, har lykkes å unngå å bli fanget
og gir meg både opprørslederen og stedet for deres hemmelige base.
Og selve kilden til deres styrke.
Ingen dårlig skatt å holde hemmelig så lenge.
Den hadde gitt Koalisjonen fordeler om du ikke hadde beholdt den selv.
-Koalisjonen var sterk nok. -Du trodde feil.
Du har tilgang til en frekvens som vi har ved kalibrering
av utstyr som utvinner kilden.
-Glem det. -Jeg forstår...
-Stopp! -Paladinen er nøytralisert.
Flåten din er desimert, basen i ruiner og kampen alt tapt.
Du kan velge å bli den lederen Haven trenger nå.
Du kan redde de flyktningene som fins igjen, eller
se på mens jeg utsletter planeten. Gi meg rebellfrekvensen og kapituler.
Avslutt dette. Fullt angrep.
Vi ganske enkelt grave kjernen ut av vrakrestene.
Nei, vent! Vent... Stopp!
Ild opphør.
Det står mellom menneskene og planeten.
Det virket.
Begynne ekstraksjon.
Nei, vent! Jeg overga meg.
Det er folk der nede. Du sa at flyktningene...
De sluttet å være flyktninger da fristen gikk ut. Du hadde din sjanse.
-Din løgner! -Gjør det.
Denz!
Paladinen behager å dukke opp.
Sett opprørslederen blant de andre kriminelle.
Og paladinen?
Han kan ikke gjøre noe her. Det er lenge siden han var farlig.
-Drepe ham? -Nei, pappa! Vær så snill.
Sett tilbake ham på skipet hans. Sørg for at han er i hypersøvn.
Og sørg for at han har utsikt.
Om tusen sykluser har han sonet sviket sitt.
Ikke prøv på noe dumt.
Jeg hadde håpt på en bedre slutt. Vi ses om tusen sykluser.
-Hypersøvn innledet. -Avbryt, Squire! Lukk opp døren!
-Pappa? -Vi prater senere.
-Til da får du holde deg borte. -Sender du meg til rommet mitt?
Det fins langt verre alternativ.
Jeg håper du vet hvordan jeg har kjempet
for at du ikke skal gjøre deg skyldig i mer enn barnslig opprørskhet.
Alt jeg har gjort har vært for å beskytte deg.
Fra hvem? Koalisjonen din? Hva betyr det?
Vi er tross alt galaksens herskere.
Jeg håpte at du ville innse det raskere enn moren din gjorde.
Vær så snill, ikke gjenta hennes feil.
Ok.
Hva med å sprenge dette stedet?
-Kan du nå Honor? -De blokkerer signalet mitt.
Kan du nå det herfra? La Denz oppholde dem, jeg henter Corbryn.
Lukk opp døra!
Kaptein, Ajax, hører du? Er du der?
Jeg hører deg. Vent...
Du brukte virkelig hodet ditt. Skal vi slå en strek over alt?
-Ingen flere triks? -Ingen flere triks.
Dette burde fungere...tror jeg.
-Opp og hoppe, på tide å krige. -2756 nov...
Ja, ja, mange novaker... La oss komme oss vekk.
Han kommer. Jeg viser veien.
-Astera, hva med deg? -Jeg setter trekkstrålen ut av spill.
Jeg kjenner skipet godt og tar meg fram fortere. Ikke tenk på meg.
Du er lederen nå, gå ut og led. Nå vinner vi slaget.
-Jeg må tilbake til krigsskipet. -De slipper oss aldri inn.
Hadde det ikke hadde vært for denne ødelagte rustningen.
-Batteriet er nesten tomt. -Vi har all kraft som trengs.
Håper det virker.
-Som mor, så datter. -Jeg...
-Zelus! -Hallo, paladin.
Nå holder det!
Av alle paladiner jeg har drept, vil denne glede meg mest.
Denne er for Haven.
Denz...
-Er du uskadd? -Ja.
Det er noe jeg må gjøre først.
Vi ses på skipet ditt.
Var det dette du ville? Ødelegge en hel planet og drepe tusener?
De stjal skipet som førte dem hit. De stjal drivstoffet.
Fra første begynnelsen har denne planeten bare vært en ondartet svulst
som livnærer seg på Koalisjonens kraft. Og nå er svulsten fjernet.
Nei, det var ingen svulst.
-Du tåler ikke å se frie folk. -Kom an, Astera...
La være!
Du får ikke gjøre det mer.
Jeg har et skip som venter. Jeg skal bare...
Jeg må bare få vite en ting om mamma.
Du sa at hun døde da hun prøvde å ta seg til Haven.
Hun klarte å ta seg dit, men kom aldri tilbake. Hva?
-Astera, ikke spør... -Var det deg?
-Jeg elsket... -Drepte du henne?
Hun forrådte meg, deg - alle sammen!
-Gjorde du det? -Hun hadde et valg.
Hun valgte sin vei. Jeg ville ikke, men hun tvang meg!
Moren din tok sitt eget valg.
Ja, og jeg har tatt mitt.
Astera?
Da dør du med resten av dem.
Send ut jagerskipene.
Det er planetens hjerte der nede. Nå jobber vi sammen. Kom.
-Vi er med deg. -Se opp bakfra. Her kommer de.
-Du har en bak deg. -Han har meg i sikte. Litt hjelp?
Twell tar ham.
Hvis du har ham i sikte - skyt!
Godt gjort!
Jeg har tenkt å ta strålen. Dekk meg.
Strålen er nede, men ikke skipet. Kjernen må opp til overflaten igjen.
-Noen forslag? -Jeg har kanskje et.
Vi kan trenge et pirattrick.
Jeg har noe, men jeg må sende ut et signal og trenger frekvensen.
-Det kan jeg ordne. Sender nå. -Jeg har den.
-Jeg håper det virker. -Jeg også. Et siste hopp...
Forbered kollisjon om tre...to...ett!
For et smell!
-Vent! Manakjernen beveger seg ikke. -Den er forbi planetens tyngdekraft.
Du må bruke skipet ditt for å trykke den ned igjen.
Det er bare en kapsel igjen. Ta dere til sikkerhet i den.
Når jeg er klar fins forhåpentligvis en planet dere kan lande på.
-Kommer dere? -Blir du ikke med?
Noen må bli om det ikke virker.
-Ellers ses vi på overflaten. -Jeg lar deg ikke være alene.
Han blir ikke alene. Jeg blir.
Jeg har likevel ikke noe valg. Honor har siste kopien av programmeringen min.
-Unnskyld, jeg glemte at du... -Du kommer til å dø.
Heldigvis for deg er selvoppholdelse ikke med i programmeringen min.
-Takk, H.L.P.R. -for alt. -Det har vært en glede.
Jeg er tross alt til for å hjelpe.
-Kapteinløytnant Corbryn. Søk dekning. -Trodde du aldri skulle si det.
Ta dem!
Det holder ikke.
Det fungerer ikke.
H.L.P.R... Jeg er lei for det.
Squire, initier selvdestruksjon og aktivere gjeninntredelse.
Smellet burde holde for å sende kjernen ned i bakken igjen.
-Men jeg må nær nok. -La meg, Denz.
Du har alt ofret deg for Haven. Jeg kan styre skipet.
Denne krigen... Alt er min feil.
Og planetens skjebne er mitt åk å bære.
Selvdestruksjon innledet.
Ikke nå lenger.
Takk.
Selvdestruksjon om fem...fire...tre...to...
De klarte det!
-Denz! Du kom unna. -Jeg fikk hjelp.
-Kommer vi alle til å dø? -Ikke i dag.
-Du går ikke tilbake til hypersøvn nå? -Jeg håper ikke det.
-Haven kan trenge litt gammel visdom. -Jeg antar at du har rett.
Koalisjonen kommer ikke til å la Haven være etter dette.
Hun har rett. De kommer til å oppsøke oss.
Og når de gjør det, kommer vi til å være klare.